Title: Kako brati in razumeti novice
Course: Medijska pismenost in portal SIO > Section: 🔬Analiza in evalvacija

Kaj je medij?

Medij je komunikacijsko sredstvo, namenjeno širši javnosti. Najprej so nastali časopisi, nato radio in televizija, v zadnjih dvajsetih letih pa še spletni portali oziroma spletni mediji.

Časopis in revija sta tiskana medija, radio, televizija in spletni portal pa so elektronski mediji. Teh ne smemo enačiti s socialnimi oziroma družbenimi omrežji.

Elektronski mediji so namenjeni posredovanju novic in s tem informiranju bralcev, gledalcev in poslušalcev. V njih so objavljeni novinarski prispevki, ki vsebujejo informacije.

Delovanje medijev ureja medijska zakonodaja.

Slovenski mediji so vpisani v razvid.

Mediji kot četrta veja oblasti

Zakaj pravimo, da so mediji četrta veja oblasti?

Imamo tri formalne stebre oblasti: zakonodajno (vlada), izvršilno (državni zbor) in sodno (sodišča). Četrta, neformalna, so mediji. Medijem rečemo psi čuvaji, saj čuvajo državljane in javnost pred neupravičenimi posegi oblasti in jo nadzirajo (kako porablja davkoplačevalski denar, da ne zlorablja svojega položaja).

Med drugim stremijo k usposabljanju državljanov za življenje v demokraciji.

https://www.youtube.com/watch?v=-vqFTAdJOnA

Zakaj brez medijev ni demokracije?

Svoboda in pluralnost medijev sta bistven del demokracije in temeljnih pravic državljanov. Resnična demokracija ni mogoča brez svobodnih medijev, ki nadzorujejo predstavnike oblasti. Obveščanje je v demokratičnem življenju nepogrešljivo; če državljani ne bi imeli na voljo potrebnih informacij o javnih zadevah, ki jim jih nudijo mediji, demokracija ne bi bila mogoča.

Mediji so ključni steber sistema zavor in ravnovesij, na katerem temelji demokratična vladavina. Obveščenost javnosti je temelj delovanja sodobnih družb in pogoj za delovanje demokratičnega sistema.

Splošna ideja demokracije od antične Grčije temelji na štirih predpostavkah, povezanih s komunikacijo:

- da so državljani dobro obveščeni,
- da se zanimajo za politiko,
- da so enakopravni v pravici svobodno govoriti in sodelovati pri odločanju,
- da so vse odločitve podvržene javni razpravi.

Pravica javnosti do obveščenosti in pravica do svobode izražanja sta zagotovljeni z 39. členom ustave (svoboda izražanja). Pogosto trči ob pravico do zasebnosti.

Kaj je novica?

Novica je neposredno sporočilo o čem novem. Vsebuje informacije in dejstva, ki jih lahko preverimo. Informacija postane novica, če jo novinar upovedi kot novinarsko besedilo v izbranem novinarskem žanru.

Mediji ne prinašajo samo pomembnih informacij, ampak tudi zabavne in poučne vsebine. Če je medij verodostojen, so zabavne vsebine, ki jih objavlja, prav tako verodostojne. To pomeni, da ne vsebujejo izmišljenih informacij ali celo laži.

V knjigah si lahko pisatelj pomaga z domišljijo, v medijih, ki ponujajo informacije, pa si novinarji ne smejo ničesar izmisliti. Vse, kar napišejo, mora biti resnično in preverljivo – torej verodostojno.

Kje je ločnica med novicami in mnenji?

V dobi družbenih medijev je meja med enimi in drugimi za mnoge težko določljiva.

V medijih lahko najdemo mnenja. To so tiste vsebine, ki povedo, kaj nekdo o nečem misli. Mnenja ne pomenijo isto kot informacije. Mnenj ne moremo preveriti. Ne moremo ugotoviti, ali je tisto, kar nekdo meni, tudi res. To pomeni, da iz njih ne izvemo, kaj se je zgodilo, ampak kaj nekdo misli, da se je zgodilo. Ali pa kaj naj bi določen dogodek ali problem po njegovem mnenju pomenil. Z mnenji nas torej hoče nekdo prepričati v to, kar misli, ali spodbuditi, da tudi sami razmislimo o tem.

Vsak ima pravico do lastnega mnenja, ne pa do lastnih dejstev. Novice vsebujejo dejstva, ki jih lahko preverimo.

Kaj je novinarstvo?

Novinarstvo je dejavnost, ki spremlja dogajanje in o njem poroča javnosti (oziroma javnostim). Namenjeno je obveščanju, odpiranju vprašanj, izobraževanju, zabavanju, tudi propagandi.

Kaj novinarstvo ni?

Novinarstvo niso oglasi, piarovske vsebine (sporočila za javnost, promocijske vsebine – te morajo biti jasno označene), vsebine na družbenih omrežjih.

Imajo novice in oglasi kaj skupnega?

Novice nam posredujejo informacije o dogodkih. Tudi oglasi lahko posredujejo informacije o dogodkih. Razlika med njimi je v tem, da so oglasi naročeni in plačani, zato morajo biti jasno ločeni od novinarskih vsebin. Vedno sporočajo, kar želi naročnik oglasa, torej podjetje, ki se predstavlja. Ta želi, da občinstvo vidi oglas in da se nanj odzove, denimo tako, da kupi izdelek (na primer superge) ali storitev (tečaj tujega jezika). Oglasi zato pogosto vsebujejo logotip proizvajalca nekega izdelka.

Novinar pa napiše novico, ker meni, da je dobro za občinstvo, če je seznanjeno z nekim dogodkom. Novinarji posredujejo informacije o dogodku, dogajanju ali osebi, ki je v interesu bralcev. Novinar torej deluje za dobro bralca, gledalca ali poslušalca, in ne za dobro oglaševalca.

Oglasi so lahko namenjeni temu, da nas v nekaj prepričajo. Tisti, ki jih ustvarjajo, želijo, na primer, da zaradi njih spremenimo svoje vedenje ali mnenje. Oglasi vplivajo na naše predstave, na primer o tem, kdo je lep.

V Sloveniji morajo biti oglasi takšni, da jih jasno prepoznamo kot takšne. Pri označevanju se lahko uporablja besedilo, ki sporoča, da gre za oglas, ali simbole, denimo znak za evro.

https://youtu.be/06x-ThxntI8

Kakšno je kakovostno novinarstvo?

Tisto, ki ohranja klasično poslanstvo služenja javnemu interesu.

Kaj je javni interes?

Javni interes razumemo kot dobrobit splošne javnosti in splošno blaginjo. Med drugim se ga razume kot razkrinkanje kriminala, zdravstvenega ali varnostnega tveganja ter zagotavljanje, da posamezniki in institucije ne zavajajo ljudi. Javni interes je skupna skrb državljanov pri upravljanju državnih in lokalnih zadev.

Kdo je novinar?

Novinar informira javnost – ji daje informacije, jo seznanja, obvešča, ji pojasnjuje.

Pri novinarskem delu so pomembne natančnost, jasnost, utemeljenost, kratkost in jedrnatost.

Da mediji lahko ponujajo zanesljive in dobre vsebine, morajo imeti zaposlene novinarje. Novinar je poklic, tako kot je poklic učitelj ali zdravnik. Novinar mora poznati področje, ki ga pokriva in se znati izražati. Imeti mora avtonomijo in biti osebno odgovoren ter samoregulativen (spoštovati mora kodeks).

Da ima novinar avtonomijo, pomeni notranjo in zunanjo avtonomijo. Notranja avtonomija je avtonomija v svoji medijski hiši, do delodajalcev, urednikov, odgovornega urednika, sodelavcev. Zunanja avtonomija pa je v odnosu do drugih dejavnosti in institucij. Žal pa se težko povsem izogne vplivu politike in ekonomije.

Novinarji imajo svoje častno razsodišče.

Kdo so drugi delavci v medijih?

Poklici, povezani s to dejavnostjo, so urednik, lektor, redaktor, voditelj, fotograf, snemalec.

Mnogi recimo ne vedo, da naslove prispevkov določajo uredniki in da so zanje odgovorni.

Katere so tematske vrste novinarstva?

Ločimo t. i. hard (tehtne, pomembne; novice, ki so v jedru novinarskega poslanstva: politika, mednarodne zadeve, gospodarstvo) in soft news (mehke; zabava, slavni, življenjski stil).

Poznamo:

- notranjepolitično,
- gospodarsko,
- kmetijsko,
- kulturno,
- mednarodno,
- okoljsko,
- športno,
- religiozno,
- vojaško,
- zdravstveno,
- znanstveno in
- življenjskostilno novinarstvo.

Po načinu upovedovanja razlikujemo še naslednje oblike: korporativno, tabloidno, državljansko, konstruktivno novinarstvo.

Kaj so novinarski žanri?

Novice v medijih, ki vsebujejo informacije o dogodkih, so predstavljene na različne načine. Tem načinom rečemo novinarski žanri.

Žanr je oblika novinarskega prispevka oziroma tip novinarskega diskurza, za katerega je značilna določena forma, v kateri je upovedena določena snov (predmet), ki je tipsko strukturirana in izražena z zanjo tipičnimi jezikovnimi sredstvi.

To so:

- kratka in razširjena vest, vest v nadaljevanju, naznanilo (vestičarska vrsta);
- običajno, komentatorsko, reportersko poročilo, nekrolog (poročevalska vrsta);
- klasična reportaža, reporterska zgodba, potopis (reportažna vrsta);
- intervju, okrogla miza, izjava, anketa, dialogizirano poročilo (pogovorna vrsta);
- komentar, uvodnik, glosa, kolumna, (komentatorska vrsta);
- informativni članek, članek z naslovne strani (člankarska vrsta);
- portretna vrsta;
- kritika;
- recenzija.

Kaj je vest?

Osnovni novinarski žanr je vest. Novinar, ki piše vest, odgovarja na osnovna novinarska vprašanja (pravilo štirih K-jev):

- Kaj se je zgodilo?
- Kje se je to zgodilo?
- Kdaj se je to zgodilo?
- Kdo je to naredil?

Drugi najpogostejši žanr je poročilo, ki pove še:

- zakaj se je nekaj zgodilo in
- kako se je to zgodilo.

Poznamo še intervju (pogovor), reportažo, portret, potopis.

Kaj so novinarske vrste in zvrsti?

Žanre družimo v vrste, te pa v zvrsti. Oboje določamo po kriterijih, kot so:

- kontekst neke situacije;
- predmet, ki ga neko sporočilo upoveduje;
- funkcije sporočila, ki kaže sporočevalčevo hotenje, in
- naslovnikovo pričakovanje.

Po takšnih merilih ločimo vestičarsko, poročevalsko, reportažno in pogovorno vrsto, ki jih zaradi prevladujoče informativne funkcije umeščamo v informativno zvrst.

Komentatorsko, člankarsko in portretno vrsto zaradi prevladujoče interpretativne funkcije umeščamo v interpretativno zvrst.

Kaj uvrščamo med zvrsti?

V informativno zvrst spadajo tista novinarska besedila, ki so objektivna sporočila z dejstvi in podatki.

V interpretativno zvrst pa spadajo avtorjeva subjektivna sporočila – njegova mnenja, prepričanja, sodbe (komentar, portret, kolumna).

Kako vemo, da je nekaj vredno objave?

Novice povedo, kaj se dogaja v naši bližini, v našem mestu, državi ali po svetu.

Novice o dogodkih iz drugih držav dobijo prostor v časopisu ali v poročilih, če so pomembnejše od dogodkov pri nas. Na primer: vplivati morajo na veliko večje število ljudi, kot bi enaki dogodki pri nas, posledice teh dogodkov lahko občutimo tudi sami in podobno.

Kateri so dejavniki objavne vrednosti?

Obstajajo profesionalna merila objavljivosti oziroma novičarska objavna vrednost dogodkov. Med osnovna merila objavljivosti (news value) spadajo:

- vpliv oziroma relevantnost zgodbe za občinstvo;
- pravočasnost;
- bližina;
- konfliktnost;
- trenutna aktualnost;
- novost oziroma neobičajnost (nepričakovanost);
- jasnost;
- poosebljenost;
- negativnost;
- povezava z elitnimi osebnostmi;
- relativnost (pogosto se zgodi, da je neka zgodba enkrat objavljena, zelo podobna pa drugič ne).

Tudi: pogostost oziroma frekventnost pojavljanja, prag oziroma vpliv, nedvoumnost oziroma jasnost, domačnost, skladnost oziroma napovedljivost, nepretrganost, nanašanje na elitne narode.

Kako se preživljajo mediji?

Nekateri mediji so brezplačni, za dostop do drugih je treba plačati.

Veliko spletnih medijev je denimo brezplačnih, medtem ko moramo za tiskane plačati – bodisi v obliki naročnine bodisi v obliki enkratnega nakupa.

Mediji med vsebinami ponujajo oglase. To so naročena in plačana sporočila. Pogosto gre za prikrite oglase ali pa mešanico novinarskega besedila in oglasa, kar imenujemo advertorial.

Kaj je prikrito oglaševanje?

Med brskanjem po spletu moramo biti še posebej pazljivi, saj so oglasi pogosto zamaskirani v novice brez jasne oznake, da gre za oglas. Temu rečemo prikrito oglaševanje in je po zakonu prepovedano.

Nekatere informacije imajo obliko novice, vendar so v resnici oglasi. To pomeni, da imajo, podobno kot novica, naslov in besedilo in so na splošno podobni časopisni, radijski ali televizijski novici. Tudi blogerji in vlogerji včasih v svojih objavah predstavljajo ali priporočajo določeno blagovno znamko, izdelek ali storitev in za te prispevke dobijo plačilo. Toda takšni prispevki predstavijo samo eno plat zgodbe, recimo, zakaj je nekaj dobro, in morda zamolčijo tisto, kar za naročnika prikritega oglasa ne bi bilo dobro.

Da bi odkrili, ali gre za tako vrsto sporočila, se vprašajmo:

- Je avtor povedal le eno plat zgodbe?
- Je vključil svoje mnenje?
- Ali vsebina predstavlja kakšen izdelek?

Tipi medijev

Medije delimo predvsem na dva tipa, to sta:

- javni; zanje velja:
  - pripravljajo kakovostne vsebine za vse pripadnike družbe (za manjšine – narodne, jezikovne, verske, regionalne, starostne, kulturne, otroške);
  - prinašajo informativne, izobraževalne in zabavne vsebine;
  - program je splošno dostopen (po veliki večini ozemlja) vsem državljanom pod enakimi pogoji;
  - ponujajo vsebine, ki niso tržno zanimive;
  - vsebina ni podrejena dobičku;
  - financiranje je javno, zanj plačujejo državljani;
  - delujejo v javnem interesu;
  - v Sloveniji: RTV Slovenija (poleg javne službe na medijskem področju skrbi za izvirno audiovizualno produkcijo, arhiv; lahko ima oglase, ampak pod strožjimi pogoji kot komercialne postaje) in STA;
  - za RTV plačujemo poseben prispevek;
  - niso državni mediji, zato se država ali vlada ne sme vpletati v njihovo delovanje ali poročanje;
- zasebni (komercialni, profitni); zanje velja:
  - delujejo po načelu trga;
  - vsebina je podrejena ustvarjanju dobička;
  - so v stalni tekmi za oglase ter visoko obiskanost, gledanost, poslušanost, zato prihaja do t. i. clickbait (vaba za klike) naslovov, ki s svojo dvoumnostjo, nenavadnostjo, manipulacijo vabijo h klikanju in branju.

Kaj se zgodi, če se novinar zmoti?

Kaj lahko storijo tisti, ki se jim je po novinarjevi zaslugi zgodila krivica?

V zakonu in ustavi imajo pravico do odgovora ali popravka. Če jih je novinar narobe razumel ali potvoril dejstva, lahko zaprosijo za popravek ali pa prikažejo nasprotna dejstva.

Ali lahko novinarja sodno preganjamo?

Novinar je lahko poklican na odgovornost tako po kazenskem kot civilnem pravu.

Zakaj kakovost novinarskega dela pada?

Novinarstvo se sooča s krizo , ki so jo prinesle tako gospodarske kot tehnološke spremembe. Tradicionalnim medijem so se pridružili spletni, ki so prinesli bitko s časom (vse mora biti objavljeno takoj) in jim odnesli del zaslužka (saj so večinoma brezplačni). Medijske navade uporabnikov so pretresli družbeni mediji. Tem sledi več ljudi kot pravim medijem.

Zaključni razmislek

Razmislite:

- Zakaj vsi državljani plačujemo naročnino na RTV Slovenija?
- Zakaj je za delujočo demokracijo potreben pluralizem medijev?
- Ali ste že naleteli na dogodek ali dogajanje, o katerem so mediji različno poročali? V čem so se razlikovali?