Datotečne organizacije

Motivacija

Pri praktični uporabi računalniško podprtih informacijskih sistemov se glede hranjenja podatkov pojavljajo naslednja vprašanja:

- Kam zapisati podatke?
- Kako in kdaj izbrati najprimernejši pomnilniški medi?
- Kako delujejo posamezne vrste pomnilniških naprav in kateri podatki so zapisani na mediju?
- Kako zagotoviti večjo zanesljivost in boljše performanse medijev?
- Kako doseči optimum funkcije f = f(koristnost,cena).
- Kako poteka postopek dostopa do datoteke?
- Kako zagotoviti neodvisnost oblike hranjenja podatkov od fizičnega medija?
- Kako preslikati logične koncepte v fizično predstavitev?
- Kako organizirati podatke v datotekah?
- Kako pospešiti izvedbo različnih operacij nad podatki, , predvsem pa kako pospešiti branje podatkov?

Najprej moramo ugotiviti, katere pomnilnike imamo na voljo. Potem je potrebno spoznati lastnostni posameznih pomnilnikov in določiti kriterije za izbiro določenega pomnilniškega medija. Na prvi pogled se zdi, da bo najustreznejša izbira trdi disk. Pa preverimo, če je to res!

Datotečna organizacija

Datotečna organizacija opredeljuje način urejanja in shranjevanja zapisov v fizičnih datotekah in način preslikave logičnih v fizične datoteke.
Osnovne datotečne organizacije so:

- neurejena (heap),
- zaporedna (sequential) in
- razpršena (hash).

Datotečne organizacije primerjamo glede na 4 različne kriterije: prilagodljivost, izrabo prostora, kompleksnost in performanse.

Kriteriji za izbiro datotečne organizacije
Izhodišča pri izbiri najustreznejše datotečne organizacije
Da bi ovrednotili (ocenili) primernost neke datotečne organizacije, moramo oceniti naslednje parametre:

- prostor, ki ga bomo potrebovali za pričakovne podatke,
- pričakovan čas, potreben za:

- branje zapisa, če je podan njegov ključ,
- branje zapisa z naslednjo vrednostjo ključa,
- dodajanje/brisanje/spreminjanje zapisa,
- pregled vseh zapisov v datoteki,
- reorganizacijo datoteke.