Števnost (kardinalnost) razmerja

Števnost (kardinalnost) razmerja

Entiteta je lahko v razmerju z nič, eno ali več entitet drugega tipa (teoretično). V praksi pa obstajajo pravila, ki govorijo o dovoljenjem številu pojavitev neke entitete v nekem konkretnem razmerju. Ta pravila predstavimo s števnostjo razmerja:

Razmerje OBISKUJE povezuje entitetni tip DIJAK z entitetnim tipom KROZEK

Notacija predstavitve števnosti razmerja: (min,max).

Min je najmanjše število pojavitev entitete v razmerju, max pa največje število pojavitev entitete v razmerju.

Kardinalnost opredelimo za vsak entitetni tip posebej.

Predstavitev števnosti razmerja
Značilne števnosti razmerja so:

- 1:1 (ena proti ena),
- 1:M (ena - mnogo) oziroma M:1 (mnogo proti ena),
- M:N (mnogo proti mnogo).

Opomba: zaradi poenostavitve je splošna praksa, da se za števnost razmerja beleži le največja števnost (max) na obeh straneh razmerja.

Udeležba (participacija) entitete v razmerju

- Popolna ali totalna participacija: vsak primerek entitetnega tipa (vsaka entiteta) se mora udeležiti v razmerju.
- Delna ali parcialna participacija: entitete se lahko udeležijo ali pa ne udeležijo razmerja.

Opomba: minimalne kardinalnosti ne vplivajo na klasifikacijo (razvrstitev) razmerji med osnovne zvrsti 'ena proti ena', ' ena proti mnogo' in ' mnogo proti mnogo'. Zato jih lahko pri nekaterih notacijah tudi izpustimo.

V praksi se uporablja še nekaj različnih, pa vendar veljavnih notacij za predstavitev števnosti razmerja.

Prva možnost za predstavitev števnosti razmerja
Druga možnost za predstavitev števnosti razmerja

Minimalne števnosti so izpuščene, strani za predstavitev števnosti sta glede na entitetna tipa zamenjani.

Tretja možnost za predstavitev števnosti razmerja
To notacijo uporablja orodje Case Studio.
Četrta možnost za predstavitev števnosti razmerja
To je le ena od notacij, ki jih ponuja orodje DBDesigner.